EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Lommie?
Hallå, Lommie?
Lommie?
Lommie? Hallå!
Hallå.
Du.
Vad gör du?
Förlåt. Du var inte...
Gör inte så när jag är långt inne.
Gick du tillbaka in i kristallmatrisen?
Nej, bara utanför den.
Jag lappar brandväggarna som Eris konfigurerat.
Hur länge var du där inne?
I timmar.
- Jag måste sova. - Hörru.
Vi behövde ju inga fler brandväggar
efter Cynthia hade fångats.
Jag dubbelkollar bara.
BASERAT PÅ KORTROMANEN AV GEORGE R.R. MARTIN
Är den från besättningen?
Nej, den är konstig.
Den verkar komma från någon annanstans.
Utanför skeppet.
Du borde nog ta lite luft.
Kapten Eris litar på dig.
Han tillät dig att ströva omkring i skeppet när du ville.
- Och göra vad? - Jag vet inte.
Träffa lite folk.
Skaffa kompisar?
Du vet vad de tycker om mig.
Du gör det svårt för mig att tycka synd om dig.
Tror du att det är det jag vill?
Jag tror att du behöver det
för att rättfärdiga den där självömkan du håller fast vid.
Släpp den, Thale.
Du missade lite där.
Där.
Skyll dig själv.
Det ska jag.
Ser du det här?
Vi tar upp organiska ämnen där ute.
PARTIKELANALYS ORGANISKA ÄMNEN
SYRE, KOL, JÄRN, NICKEL, KVÄVE, SVAVEL
Du vet väl att du kan beställa vad du vill?
Vilken restaurang gillade du som barn?
Mamma tog med oss till ett ställe som hette Silver Spurs en gång.
Jag minns att jag åt varmkorven.
Den var äcklig.
Varmkorv från restaurangen Silver Spurs, omkring...
Sjuttiosju, tror jag.
Omkring år 2077.
MATSYNTES FÖRBEREDER
Och vatten, tack.
SILVER SPURS
Till och med pappersbrickan är rätt.
- Tack. - Hur är det?
Att använda porten.
Jag har alltid undrat.
Tänk dig att du lyssnar på din favoritmusik,
men egentligen lyssnar du inte,
istället är du instrumentet.
Det låter konstigt.
Jag tycker att folk är konstiga.
Hur går det för Roy med hans mammagrej?
Han har tillbringat tid i hennes gamla sovrum.
Alla har vi problem med föräldrarna.
Hans mamma lät honom aldrig kontrollera något.
Nu är det hans tur att glänsa.
Hon är ingen dålig person.
Cynthia Eris.
Ni skulle ha varit här året hon byggde den yttre ringen.
Skeppet hade en elektricitet. Vi visste att vi gjorde något viktigt.
Något bra.
Här kommer den fördömande delen.
Jag respekterar det kapten Eris gör.
Och D'Branin. De är bra.
Men om Cynthia levde
skulle vi inte korsa tomrummet med så många människor kvar på jorden.
Förlåt. Jag har ingen rätt.
Ursäkta mig.
Han känner tydligen inte till sanningen om Cynthia.
- Willa. - Sir.
Visa mig.
Är sensorn trasig? Byt ut den.
Vi har redan bytt ut tre av dem.
Menar du att vi fångar upp organiska ämnen?
Här ute? Det går inte.
Inget kan leva i tomrummet.
Besättningen undrade, kanske volcryn-skeppet?
Det kan inte vara volcryn.
De är för långt borta.
Kapten Eris?
Vad är det, Auggie?
Sir, jag är...
Vi fångar upp strömmar av organiska ämnen utanför skeppet.
Enligt spridningen kommer det från ett objekt i rörelse.
Vad menar du?
Volcryn?
Nej. Vi är fortfarande för långt borta.
Då är det ett fel.
Inget annat skepp har tagit sig såhär långt.
Hur tog det sig hit?
Det är jättestort.
Bäst vi hämtar Karl.
Har det varit där länge?
Det rör sig.
Vår hastighet är anpassad för att matcha deras.
Hur är det möjligt ända här ute?
Det följer tydligen exakt samma kurs som oss.
Till volcryn?
Det är ett av våra.
Ett äldre skepp, av Örnen-klass.
Örnen 16.
Vi har studerat det här. Hon gick sönder i isfälten.
En del av Europaprojektet.
Ditt misslyckade Europaprojekt.
Det var väl inte det som hände?
Kontakten bröts vid inträde i Jupiters gravitationsfält.
Ingen vet vad som hände sedan.
Det kan alltså finnas överlevande?
Örnen kunde bära 40 månaders proviant.
Skeppet har varit på drift i nästan 14 år.
Läskigt.
Vänta lite.
Skeppet har en kristallmatris,
precis som Nightflyer.
Om detta handlar om min mamma, har vi redan åtgärdat det problemet.
Nej, inte permanent.
Och Lommie lappar hela tiden ihop alla brandväggar.
Hur länge låser det henne ute?
Förlåt. Jag hänger inte med.
Min mamma, Auggie,
hon lämnade aldrig skeppet.
Sir?
När hon gick bort
lämnade hon kroppen, men inte skeppet.
Hennes själ lever i vår kristall.
Jag kunde inte berätta.
Hur skulle besättningen förstå?
Jag är ledsen.
Självklart.
Roy, vi måste få bort din mamma från skeppet.
Om kristallmatrisen på Örnen
fortfarande fungerar kan vi byta ut den
med den på Nightflyer.
Din mamma skadas inte.
Och hon kan inte skada någon och hon kan leva där för alltid.
Hon blir ensam.
Hon får överleva.
Precis som vi.
Mel får ta ledningen.
Vi måste sätta upp riktlinjer för ombordstigningsgruppen.
Nightflyer överför inte från skepp till skepp.
Och Auggie,
han känner till Örnen-skeppen.
Jag stannar här med Nightflyer.
Jag låser skeppet i motviktsposition.
Vi kan komma så nära som 600 meter.
Jag kommer.
Jag tar med mig Lommie för analys av kristallens livskraft.
- Okej. - Och Rowan.
Jag är biolog.
Vi vet inte hur ett övergivet skepp är på samma spår som volcryn,
så jag behöver dig.
Okej. Och hur tar vi oss dit?
Redo att minska trycket.
Minskar trycket
om tre, två, ett.
Vi har nått luftslussen på Örnen 16.
Förbereder ombordstigning.
Snart försvinner visuell kontakt.
Öppnar luckan.
- Den artificiella gravitationen fungerar. - Och de har fortfarande ström.
Kapten Eris. Vi är på Örnen. Uppfattat?
Vi är inne i Örnen, uppfattat?
Säkert utanför räckvidden.
Dräkterna är skapade för omloppsunderhåll.
Då fortsätter vi utan radio.
Miljösystemen är också på.
Temperatur.
Föroreningar.
Luften är ofarlig.
Vi borde inte ta av oss hjälmarna.
Du kan inte veta att uppgifterna stämmer.
Eller om deras kristall fortfarande fungerar.
Sparar vi luften i dräkterna får vi mer tid att ta reda på det.
Det är ingen idé att bära på den extra vikten.
Som jag sa,
luften är ofarlig.
Beter du dig så kommer du att skadas.
Ja, men jag bryr mig inte längre.
Luften här inne
luktar som...
Döden.
Vi måste fortsätta.
Varje Eris-skepp skapades utifrån samma kärnlayout.
Kristallen är på ett nedre däck.
Vad hände här?
De måste ha
levt här.
Det var kanske varmare?
Undrar vad de dog av.
Varandra tydligen.
Här har någon definitivt bråkat.
När maten tog slut.
Var är alla kroppar?
Vänta på mig.
- Jag går. - Jag beskyddar dig.
Var beredd.
Det är lugnt!
Judson Smith.
Kaptenen.
Varför hänga upp dräkten?
Att använda en symbol eller en figur ska uttrycka kontroll.
Men vad hände med honom?
Är ni änglar?
Det finns en till.
Det är två till!
Vilka är ni?
Resande.
Här för att hjälpa er.
Vi behöver ingen hjälp.
Vi klarar oss bra.
Jag heter Karl D'Branin.
Vi kommer från Nightflyer.
Nightflyer?
Följ med mig.
Kom igen.
Hur förlorade vi kommunikationen?
När de klev in i Örnens luftsluss dog deras radio.
Är det ett externt fenomen?
Vi trodde det först,
men någon verkar störa signalen.
Någon på Örnen?
Okej, hur fixar vi det?
Nightflyer har inte den möjligheten.
Jag känner till våra möjligheter! Du får improvisera.
Vi har besökare.
Resande från Nightflyer.
Er teknik. Allt...
Förlorat i bråket.
Det är ändå värdelöst.
Vi kör vår miljö utanför hjälprutnätet.
Minimal energiförbrukning.
Enkelt och effektivt. Mer stabilt.
Vet ni hur mycket energi som går till spillo vid en matsyntes?
På väg tillbaka till land, förstår jag.
I flera år drev vi omkring.
Jobbade för att överleva,
för att hålla oss vid liv här ute i havet av tomhet.
Vi bad om att någon skulle komma och fylla på oss,
att ge oss nytt liv.
Och här är ni.
Vi är glada att vi hittade er.
Hoppet lever i dig.
Jag ser det.
Och i dig med.
Sitt med oss. Ät och gläd er åt den här underbara händelsen.
Tack för er gästvänlighet.
Ni måste ha gjort slut på ert lager med protein för flera år sedan.
Alla kvinnor här är forskare,
genetiker, biokemister.
Men vi är också bönder.
Vi odlar allt vi äter.
Testa det.
Det var därför vi var på skeppet,
den första vågen tekniker som skulle skapa nytt liv.
Jag vet vem du är.
Du är Constance Brighthead.
Oj.
Hon skapade ersättningstekniken i
- RNA-splitsning. - RNA-splitsning.
Jag är från akademin.
Du byggde halva min genetiska arkitektur.
Ställ dig upp.
Låt mig titta på dig.
Strålande.
Vi har haft debatter om hållbar miljö.
Ingen trodde att det gick. Inte här ute.
Ert skepp,
jag fattar inte vad som hänt.
Örnen 16 var aldrig försvunnen.
Det kapades.
Vi såg tecken på ett bråk.
Vår kapten.
När vi närmade oss Jupiter
beslagtog han skeppet,
och med dragningskraften slängde han ut oss i tomrummet.
Hans dröm var att skapa ett självförsörjande system,
driva genom tomrummet som ett maskrosfrö
för att tillslut landa och växa i någon ny värld.
Jud Smith ville ha en egen värld.
Han blev besatt av makt och kontroll,
och övertygade sin besättning att följa med.
Var är de andra männen?
De dödade sig själva.
Makt föder girighet.
Girighet gör en korrupt.
Våld blir en smitta.
Inte förrän alla män var borta uppnådde vi en balans.
Harmoni.
Ursäkta mig.
Lommie? Hörru.
- Vad är det? - Det här är dåligt.
Sättet de pratar på.
Såg du hur de tittade på henne?
Jag har sett det här förut.
Jag har levt det.
Lommie,
hur är det?
Ja, jag mår inte så bra.
Er syreblandning är ganska tunn.
Hon klarar sig.
Tyst.
En av oss.
Fjorton år i tomrummet.
Ingen terraform, inget solljus. Ingen har
någonsin lyckats köra ett helslutet system så länge.
Ja, och vi kan fortsätta.
Vi återställer det vi tar.
Vi använder det vi behöver. Och jobbar tillsammans.
Alla kvinnor ni ser
är handplockade av mig.
De är de tuffaste och smartaste. Mina systrar.
Det är otroligt.
Jag vill se hur du gör det,
om du går med på att visa det du lärt dig?
Hon har inte lärt sig det, Karl.
Hon uppfann det.
Jag lär mig alltid.
Det gör livet intressant.
Kom igen.
Jag är säker på att det finns massor att se.
Gå till luftslussen.
Vi måste meddela Nightflyer.
- Okej. - Auggie, hitta deras kristall.
Det är bråttom.
Okej, han sover.
Nej, han måste kontakta Örnen 16,
- prata med ombordstigningsgruppen. - Om han måste ta kontakt där ute
- kan han skadas. - Han har tränats.
- Han måste försöka! - Visst, jag tar honom till bryggan.
Det hjälper om han kan se dem.
Ja, jag kunde ändå inte sova.
Hörde du vad de kallade dem?
Systrar?
De är galningar.
De är knäppa.
Galen och smart är en farlig kombination.
Det här är en kult, Auggie.
Jag växte upp med folk som de på Luna.
Växte du upp i en ludditisk koloni?
Hur tog du dig ut?
Min pappa.
Tog han dig därifrån?
Han höll tyst,
räddade oss.
Han klarade sig inte.
Uppoffring.
Han såg att de gjorde fel och kunde inte lämna dig.
Ja.
Han gjorde rätt.
Nu hittar vi kristallen
och återvänder till Nightflyer.
Hur tog du dig hit?
Min mamma.
Minns du på skeppet?
Jag beställde en korv från Silver Spurs?
Ja.
Mamma tog dit oss
när vi landade i New York.
Det var första gången jag kände mig normal.
Jag vet hur det är att offra sig för någon man älskar.
Din pappa var en god man.
Kristallen körs från en av dessa optiska trådar.
Vilken röra.
Hörde du det?
Hörde du det där?
Du är bara nervös.
Hitåt.
Oroar du dig inte över dem?
Nej.
De är inget jämfört med hon som satte dem här.
- Va? Menar du Cynthia? - Ja.
Hon är inte vad du tror.
Hon var inte...
...är inte ond.
Bara stark.
Som du.
Hitåt.
De använder den inte ens.
SYSTEMSTATUS KRISTALLMATRIS
Alla system på skeppet har avletts till hjälpnätverken.
Oj.
Vad vackert.
Prisad vare.
Färskt frö.
Jag ser dem.
Vilka?
Lommie.
Och flintisen.
Ser du någon annan?
Rowan.
Är de i säkerhet?
Fler.
Det är fler där.
Fler?
Vi måste stoppa det här.
Fan!
Många fler.
Det är för mycket.
Det gör honom illa.
Han måste gå till sin kupol.
Judsons officerare hamstrade mat.
Planen var att svälta oviktig personal.
Våld är ingen hållbar strategi för överlevnad.
Vänta.
En videolänk pågick när de förlorade kontakten.
Alla män är döda.
De tog Rubin, Wiedeman också.
Crane dödades mitt framför mina ögon.
Forskare har tagit över skeppet.
VIDEOINSPELNING SK0401
Vi måste härifrån, Auggie.
Vi använde forskning för att återställa kropparna.
Sedan skedde miraklet.
Tänk att Roy Eris kunde fördöma sin mamma
till en rostig tunna
fylld med galningar.
Vad för mirakel?
Stjärnskottet.
Vi hade drivit omkring i nästan tio år när vi fick syn på det.
Då visste jag att vi var på rätt väg.
- Färska frön. - Sluta!
- Färska frön. - Färska frön.
- Kom igen, Lommie! Stick härifrån!
- Färska frön. - Tack och lov.
Färska frön.
Sättet det ändrade position i himlen som inget annat objekt.
Det talade till oss.
Ni följde volcryn.
Så hittade vi er.
Ni har följt ett skepp.
Är det vad ni ser?
Ett skepp?
Jag ser ett mirakel.
Vi bad till stjärnan
att åter fylla vår möjlighet att hamstra mat
och som om det vore magi
faller tre nya givare ur himlen.
Ett skepp kan inte göra det.
Givare?
Vad pratar du om?
Vår farm. Vår boskap.
Förutom du, Mel,
är det här systemet min värdefullaste prestation.
Den heliga gåvan.
Det är väldigt humant.
Min kloningsprocess resulterar inte i medvetna varelser.
Meningslösa, blinda.
Deras ögon öppnas aldrig.
De är bara mat.
Näring.
Hopp.
Du är galen.
Att utsättas för volcryn har gjort något du inte...
Vi utvinner fröet för att skapa gåvan.
Stjärnan tog er till oss.
Tre stycken, givare av fröet.
Tro.
- Tro. - Tro.
JAG TROR
Fan.
Vad hände?
Jag sitter fast, Rowan.
De tänker döda oss.
PRISA GIVARNA
Färska frön.
- Hur tar vi oss härifrån? - Vi måste ta oss ut.
Augustine?
Judson Smith.
Ja.
Vänta.
- Var du kapten? - Vad hände?
Jag var lojal mot Eris-bolaget.
- Det var de flesta av oss. - Okej.
Vi låg i ramkant, på väg mot Jupiter.
Vår last var genial.
Tjugofyra av de bästa forskarna.
Connie Brighthead, ja.
Connie...
Hon hade sina egna planer,
planer bortom Europa.
Det var hennes idé att göra Örnen
till ett slags självförsörjande paradis,
en slags Noas ark.
En natt när vi sov
steg de upp och...
...dödade männen en efter en,
förutom några få givare.
Va?
Här kommer hon.
Det är dags.
- God morgon, givare. - God morgon, Ruthanne.
Prisad vare.
Bra.
Väldigt bra, ja.
Jösses då, vi tar en titt på dig.
Oj.
Hög kvalitet, stor volym, antar jag.
Ursäkta mig?
Ruthanne?
Ruthanne? Kan du...
Kan du klämma min nacke lite?
Sluta fråga om det.
Då går det snabbare.
Snabbare minskar skörden, Judson. Det vet du, jag har berättat det.
Sådär ja.
Bra.
För hårt, det gör ont.
Sådär ja.
Tajmingen kunde inte vara bättre.
Judson, välsigne hans hjärta,
är lite torr efter alla dessa år.
Oroa er inte.
Det blir lättare för varje gång, jag lovar.
Bra, Judson. Det är bra.
Bra.
Väldigt bra.
Det finns många andra sätt.
Det finns många andra sätt vi kan göra det här på.
Kämpa inte emot.
Hon sätter på den hårdare om du kämpar emot.
Slappna av och njut av det.
Nej. Låt mig vara.
Jag har inget kvar.
- Kom igen. De dödar dig. - Nej.
Jag gör det själv
när jag är klar med henne.
Vi drar härifrån.
Tro.
Prisad vare.
Oroa dig inte.
Slappna av.
Judson.
Det är snart över.
Jag ser något.
Folk som samlas
och det finns rädsla.
Rädsla i rummet.
Kom till mig, Lommie.
Förlåt.
Jag tvekade...
Det är en kvinna.
Hon är en överlevare. Hon är...
Hon är ledaren, jag hör henne.
Du har ett starkt sinne,
en stark vilja.
Men din riktiga styrka är inom oss.
Inom oss.
- Tro. - Tro.
Låt mig höra dig säga det. Snälla.
Tro.
Bra.
Du är stark.
Prisa stjärnskottet.
Det har fört in liv i vår värld.
Nya givare...
...och en stark syster.
Tro.
Ditt motstånd gör mig ledsen, Mel.
Jag borde kanske ha lagt till en gen...
...för mod.
Dra åt helvete, din galna bitch.
Den sortens tänkande är ett gift.
Vi rensade vårt system från det
för att bevara hållbarheten,
och vi rensar det igen.
Inatt ska vi ta...
...huvudet av ormen.
Och vi ska äta färskt kött!
- Tro! - Tro!
Connie.
Ja, Lommie?
Fan!
Thale!
Du är giftet.
Dra åt helvete.
Thale!
Nej, mamma!
- Nej! - Ta fast dem!
Mamma!
Ta dem!
Nej! Släpp inte ut dem!
Fånga dem!
De kommer!
De kommer, för fan!
Nej!
Skynda!
Öppna dörren!
Öppna den!
Snabbt!
Redo att öppna luftslussen!
Det är inte över.
Ju närmare volcryn vi kommer,
desto konstigare blir det.
Alla var galna på det skeppet.
Hon var som besatt.
Jag avgudade den kvinnan.
Den du ville att hon skulle vara,
inte den hon blev.
Du såg henne väl?
- Räddade våra liv. - Ja.
För andra gången.
Jag antar det.
Du gjorde det.
Kristallen, då?
Krossad.
Säkert Connie för flera år sedan.
De var galna.
Jag ska använda porten.
Ta en paus från den här världen.
Jag räddade ditt liv idag.
Du ska veta...
...att jag alltid kommer vara lojal
mot riktiga kapten Eris.
Du är en L.
Undertexter: Emilie Johansson